Джордж Байрон
Как искам пак да съм дете…

Превод от английски: Любен Любенов, Георги Ленков, —

chitanka.info

Как искам пак да съм дете,

да скитам в наште пещери,

да плувам в синьото море,

да бродя в здрачните гори!

Не съм саксонец горделив,

на свобода съм се родил,

сред планините съм щастлив,

прибоят морски ми е мил.

Вземи ми титлите, съдба,

и нивите, орани с плуг —

презирам робските чада

ведно с угодниците тук!

Върни любимия ми бряг —

прибой на яростни вълни.

Там искам да се скитам пак,

тъй както в детските ми дни.

Все още млад, разбирам аз,

че тоя свят не е за мен.

Защо последният ни час

е с мрачни сенки обграден?

Сънувах сънища добри,

с блажени образи богат:

о, истино! — защо разкри

с лъчи омразни тоя свят?

Обичах — но останах сам;

дружах — но без другар съм днес.

Сърцето ми тупти едвам,

обезверен съм и злочест.

Макар че с вино някой път

лекувам болката в гръдта —

за кратко радва се духът,

сърцето гасне в самота.

О, тези да търпиш злочест,

с които злато, сан и власт

случайно те събират днес,

да пиеш в празничния час!

Душите верни ми върни

и чувствата от младостта;

и от сганта ме изтръгни,

че тя убива радостта.

И ти, обичана жена,

която всичко си за мен,

усмивката ти избледня

и моят дух е вледенен.

Спокойно ще се разделя

с разкоша тъжен, с пошлостта,

и тъй ще се задоволя

със тишина и доброта.

Аз мразя тоя хорски шум;

шума — не хората — презрях.

Жадува бездни моят ум —

ще му подхожда мрака в тях.

О, ако бях с крила роден,

то към гнездото си тогаз —

към Небесата — устремен,

се бих успокоил и аз![1]

1806

[1] Последните четири стиха перифразират псалм 54 /Псалтир/: „И аз рекох: кой би ми дал криле гълъбови? Аз бих отлетял и бих се успокоил.“ Бел. ред. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.